Folk metal na dlouhé zimní noci - díl III.

Tue, 8 Dec 2020 22:19:34 +1100

Ani po dvou dílech není folk metalu stále dost. Proto se podíváme na další seznam zajímavých kapel, u kterých stojí za to strávit nějakou minutu. Opět půjde převážně o Rusko, protože ruský folk jsem začal tak nějak cíleně vyhledávat. Ale dnešní článek už bude trochu víc různorodý, protože i v jiných zemích jsem našel hudbu, co zahřála mou metalovou duši.

Ještě jednou zopakuji informaci z prvního článku, že nejznámější kapely (nyní už 3, na Eluveitie jsem prvně zapomněl) mi tu stále budou chybět. Není potřeba představovat něco, co stejnak znáte. Každá z následujících kapel má tři až čtyři alba max. Nejsou příliš známí, ani přehnaně populární, ale o to zajímavější budou. Proto bude má volba nejlepšího alba možná místy nepřesná, ale tím spíš je snazší si vše poslechnout a dojít k názoru, třeba jinému.

Kivimetsän Druidi

Dnešní seznam začneme ve Finsku. První kapela na mém seznamu patří do kategorie Nightwish-folk metal. Alespoň tak jsem si mix sympho, folku a blacku pojmenoval. Ale všechny tři elementy mají rozumně namíchané; všeho je tu tak akorát. Blackové pasáže nejsou příliš agresivní, soprán netrhá uši, folkové riffy jsou příjemné. Bohužel se mi o nich nepodařilo najít žádnou aktuální zmínku, takže už asi neexistují.

Nejlepší album: Betrayal, Justice, Revenge (2010)

Alba mají dvě, ale k tomu i nějaká EPčka a dema. (Dema neposlouchat, EPčka ano.) Lepší album se mi zdá z roku 2010, kde jsou hned dvě naprosto brutální pecky. Jednu vám dám přímo do článku, druhou aspoň takto nalinkuji.

Grai (ГРАЙ)

Grai (na úvodním banneru) jsou stylem podobní druidům, ale v mnohem jemnější formě. Skladby jsou pomalejší, growlu je tu pomálu, a tak místy zní spíš jako ukolébavka, než pořádný metal. Ale vybrat se v jejich tvorbě dá. Co je ale nejdůležitější, kapela stále aktivně působí.

Nejlepší album: Млада (Mlada, 2014)

Alba mají čtyři, kde v počáteční tvorbě tomu moc nenaložili. To jsou ty zmíněné ukolébavky. Špatná nejsou, ale mě oslovila až deska z roku 2014. Ukázkou jsem ovšem zvolil klidnější, protože bude lépe reprezentovat jejich tvorbu. A taky má fajn klip. A je v něm fajn zpěvačka.

SatanaKozel (СатанаКозёл)

Folkové kapely se od okultismu zpravidla přímo distancují, ale občas je potřeba být rebel. A pustit si něco, co se jmenuje "Satan a kozel". I když je název přímo kouzelný, ani tady se o žádný anti-křesťanský black nejedná. Spíš uřvanější a opilejší verze Korpiklaanů. Skladby jsou rychlé, agresivní. Občas i melodické, aby se neřeklo. Ale celkově to zní příjemně, SatanaKozel rozhodně stojí za zkoušku.

Nejlepší album: The Sun Of The Dead (2010)

Těžko vybírat ze tří alb, když jsou všechna slušná. Nakonec mě nejvíc zaujalo asi prostřední, protože už je trochu víc do folku, oproti prvnímu, kde se mi zase líbil větší počet skladeb. Kromě ukázky doporučuji ještě skladbu Pivovar, neasi.

Wolfarian

Abych nebyl zbytečně sveřepý metloš, musím uvést aspoň jednu českou kapelu. Tak proč nepředstavit rovnou jednu z Brna. (I když třeba Cradle of Filth je teď také z 1/3 z Brna, že.) Je to další z takových, co přijde na pódium a nevejde se tam. Nástrojů opravdu nemají málo, ale právě díky tomu zní zajímavě. I když místy trochu amatérsky... Ale to vůbec nevadí, vokály mají krásné, hudbu příjemnou.

Lepší album ze dvou: Far Away In The North (2015)

První se mi líbí víc. Je tvrdší než druhé, řežou do toho malinko víc. Druhé album z loňského roku už se mi zdá spíš jako folk-rock / středověká hudba, než pořádný metal. Jako tvrdé není ani jedno, ale asi chápete.

Thyrfing

Konečně jsem našel něco, co je podobné Moonsorrow. Kapel jsem si opravdu neposlechl málo, a až tady se zadařilo. I když Moonsorrow se rovnat nemůžou, hudba to špatná není. A pokud se vám styl líbí, rozhodně si je poslechněte.

Nejlepší album: De Ödeslösa (2013)

Poslední. Bohužel už 7 let staré. Ale až tady jsem měl konečně pocit, že to není pořád to samé dokola, a že se začínají vyskytovat i skladby, které lze na první poslech oblíbit. Což se v tomhle stylu nevidí často.

Wolfmare

A to nejlepší jsem si nechal na konec. Pokud ne nejlepší, tak určitě nejzajímavější kapelu. Wolfmare jsou opět z Ruska, ale už zpívají anglicky. (A občas latinsky.) Styl kombinuje folk a symfonický death. Vokály máme čtyři různé: mužské klasické & growl, dívčí klasické a soprán. Stylově mají asi nejblíž Fferylltům z minulého článku, kteří také patří mezi mé favority malých folkových kapel. Bohužel, 7 let staré poslední album a žádná dohledatelná zmínka mi říkají, že nejspíš také neexistují.

Nejlepší album: Hand of Glory (2010)

Chtěl jsem říct první, ale nakonec řeknu druhé. Mají celkem tři, na každém je něco zajímavého. I když nej skladba je objektivně nejspíš už odkázaná In Taberna, chci vám dát ukázku, která je za mě nejlepší skladbou celého dnešního článku. Asi nebude pro každého, ale snad se vám líbit bude.